DANMARK MAI 1945
Fem års tysk okkupasjon er slutt.
Du der! Stans! Ja, du!
Hva er det? Det er ikke ditt. Er det forstått?
Hva er det? Har du noe problem?
Har du? Så dra hjem! Forsvinn!
Det er ikke ditt flagg!
Vær så snill, hold opp!
Stå opp! Opp, sa jeg!
Her. Ta lua di. Forsvinn med deg.
Forsvinn!
Løp! Løp, sa jeg!
Dette er mitt land! Forsvinn!
Dere er ikke velkomne her!
Forsvinn! Dette er mitt land! Forstått?
-Få dem ut herfra, mann. -Javel, sersjant.
Jeg er kaptein Ebbe Jensen fra det danske pionerkorps.
Til dere som ikke vet hvorfor dere er her:
Dere er sendt til Danmark for å rydde noe etter krigen.
Danmark er ikke deres venn. Vær klar over det.
Ikke forvent at danskene tar dere imot med åpne armer.
Ingen vil se tyskere her.
For oss bidrar dere med bare en ting.
Å rydde Danmarks vestkyst for tyske landminer.
Miner dere selv har lagt.
Det ligger 2,2 millioner miner langs den danske vestkysten.
Det er mer enn i alle andre land i Europa.
Noen må ha trodd at de allierte ville invadere akkurat her.
Så flaut for han som kom på det.
Og synd for dere.
Hvem har sett eller håndtert en landmine før?
Har noen prøvd å desarmere en?
Hvem har sett en sånn før?
Det er den mest brukte minen.
For å oppnå maksimal effekt-
-er minene gravd 15-20 cm ned i sanden.
Dermed er de relativt lette å finne.
Du har nettopp mistet hendene.
Kom igjen. Vi har ikke tid til selvmedlidenhet.
Du er død.
Her har vi visst vårt første dødsfall.
Vil du ikke hjem til familien din?
Vil du bli den første som dør?
-Nei. -Jeg oppfatter deg ikke.
Nei, jeg vil ikke bli den første som dør.
Godt å høre. Prøv igjen.
Død nå igjen.
Disse minene er ikke attrapper.
Hvis dere gjør noe galt-
-blir dere enten drept eller alvorlig skadet.
-Er det forstått? -Javel, kaptein!
Bra. Du. Kom her.
-Du går først. -Javel, kaptein.
Nå.
Neste.
-Godt gjort. Du er rask. -Neste.
Fortere!
Neste.
Bra.
Neste.
Veldig bra.
Fortere!
Kom igjen!
De andre hadde klart å desarmere alle minene nå.
Har du sovnet der inne?
Kaptein, ber om tillatelse til å hente ham ut.
Utelukket.
Faen heller.
Jeg kommer inn.
-La minen ligge. -Jeg klarer det.
-Stå opp, soldat. -Nei. Jeg klarer det.
-Stå opp, soldat! -Nei, jeg vil. Jeg må klare det.
Hold for ørene.
Neste.
Når minen er desarmert ...
Elisabeth. Kom.
Kom, skatt.
Er dere soldater?
Svar meg, jævla svin! Er dere soldater?
Ja, sersjant!
Still opp på geledd! Fort!
Heng i! Kom igjen!
På en rekke! Kom igjen!
Giv akt!
-Forstår du ikke "Giv akt"? -Jo ...
Så stå som en mann!
Hvil!
-Navn? -Marklein, sersjant.
-Fornavn? -Hermann, sersjant.
-Rodolf Selke, sersjant. -Friedrich Schnurr.
-Wolff hva? -Johann Wolff.
-Kluger. -Fornavn?
August Kluger.
Og dere to? Er dere brødre?
-Vi er tvillinger, sersjant. -Jaså?
Navn?
Werner og Ernst Lessner, sersjant.
-Spurte jeg deg? -Nei.
Så hold kjeft.
-Unnskyld. -Hva?
-Hva sa du? -Unnskyld, sersjant.
-Hvorfor unnskylder du? -Fordi jeg sa hva bror min het.
-Unnskylder du deg? -Ja.
Faen ta unnskyldningen din! Den er ikke verd noe. Forstått?
Javel, sersjant.
-Og du, småen? -Wilhelm Lebern, sersjant.
-Er du soldat? -Ja, sersjant.
-Ludwig Haffke, sersjant. -Sebastian Schumann, sersjant.
Se på meg når du snakker til meg.
-Helmut Morbach, sersjant. -Så fin uniform.
-Har du vært i krig? -Javel, sersjant.
-Gråter du? -Nei, sersjant!
-Hva er det? Gråter du? -Nei, sersjant!
-Er du redd? -Nei, sersjant!
-Har du hjemlengsel? -Nei, sersjant!
-Ser dere det svarte flagget der? -Ja, sersjant.
Mellom flagget og stien ligger det 45 000 miner.
Dere skal rydde alle disse.
Når dere er ferdige, kan dere dra hjem.
-Er det forstått? -Javel, sersjant!
Bare da kan dere dra hjem! Er det forstått?
Javel, sersjant!
Desarmerer dere seks miner i timen og ikke sprenger dere selv-
-er dere hjemme om tre måneder.
-Er det forstått? -Javel, sersjant!
-Du! Vil du si noe? -Nei, sersjant.
-Er du sikker? -Helt sikker, sersjant.
-Du med kartet. -Ludwig, sersjant.
Gi meg kartet.
-Kan alle se det? -Javel!
Hvert felt har et nummer.
Stjernen og prikken viser hvilken type mine det er.
Dere som teller minene må sørge for-
-at minekartet alltid er ajourført.
Denne oppgaven er like viktig som mineryddingen.
-Er det forstått? -Javel, sersjant!
Fra steinen til merket ved vannet lager vi en sikkerhetskorridor.
Må jeg opplyse hva som skjer med de som prøver å flykte?
Nei, sersjant!
En, to, tre, fire.
En, to-
-tre, fire.
En, to, tre, fire.
Jeg har en.
Jeg har en!
-Jeg har en! -Jeg også!
Dette er jo ikke så ille, hele denne greia.
Hva skal dere gjøre hjemme?
Jeg skal bli mekaniker.
En god venn av far har en fin fabrikk.
Han ansetter meg når jeg kommer hjem.
-Har du ikke glemt noe? -Ikke bry deg.
Han må da få vite at den fine fremtiden er en bedriten illusjon.
Det er ingen illusjon. Han har lovt meg det alt.
-Og hvis ... -Hold opp.
Skal jeg spørre om han vil ansette en lærling til?
Ja. Det ville vært flott.
-Da kan vi arbeide sammen. -Ja.
Kan du spørre for meg også, Wilhelm?
-La være. -Det ville vært fint.
-Vi tre ... -Helmut.
-Hold kjeft! -Gi deg.
Vi tre, hånd i hånd.
Hva!?
Jeg tror hun har mat.
Hun har brød.
Hei på deg.
Hva heter hun?
Forstår du tysk?
Hun har slått seg. Se.
En soldat skal alltid være klar til å hjelpe.
Jeg hadde ikke dukke som barn. Jeg er gutt, så jeg hadde en bil.
Det var bedre.
Takk.
Bare hyggelig.
Elisabeth.
Du må nok gå.
Kan du komme når jeg sier det til deg?
Hva gjør du der borte?
Nei, vet du hva!
Jeg har sagt at du ikke skal være borte ved fiskerhuset, hva?
Hva er det du ikke forstår?
Forstår du ikke hva jeg sier? Jeg er lei av du streifer rundt.
Må noen tisse, så gjør det nå.
Nei? Da er det i seng.
Marsj! Fortere!
-Er alle her? -Ja, sersjant.
Kan du ikke snakke med ham?
-Jeg har ikke spist på to dager. -Det nytter jo ikke.
Hvordan skal jeg desarmere miner uten mat?
-Det er meg. Sebastian. -Hva vil du?
Vet du når vi får mat, sersjant?
-Hvis vi ikke får mat ... -Hva da?
Tror du jeg syns synd på dere?
-Nei, sersjant. -Jeg gir faen i dere.
-Jeg blåser i om dere kreperer. -Jeg vet det, sersjant.
Jeg vet ikke når maten kommer. Tyskere står ikke først i køen.
God natt, Sebastian.
I seng.
Legg deg til å sove! I seng med dere!
-Hvor skal du? -Sov nå.
-Stikker du av? -Jeg henter noe å spise.
Han klarer ikke mer. Jeg kjenner broren min.
Jeg har sett på ham hele morgenen. Han kastet opp hele tiden.
Se på meg når du snakker til meg.
-Ernst? -Det stemmer, sersjant.
-Se på meg! -Det stemmer. Jeg er dårlig.
Hvis bare jeg fikk legge meg i en time.
Ernst, det vet du at jeg ikke kan tillate.
-Men jeg er veldig dårlig. -Vær så snill, sersjant?
Du er litt varm, men du kan arbeide likevel, hva?
Sersjant ...
Hva sier du, Otto? Skal vi la dem ligge en time? Skal vi det?
Skal vi la dem hvile seg? Det kunne vi godt.
Tror du de prøver å lure oss? Hva?
Nei, det tør de ikke.
Vel? Nei, det tør de ikke.
Se på meg, gutter.
-Tilbake til arbeidet. -Sersjant ...
Hørte dere meg ikke? Tilbake til arbeidet, sa jeg! Nå!
Raska på!
Wilhelm? Wilhelm?
Det er noe galt. Ta av meg hjelmen.
Ta av den jævla hjelmen.
Hjelp!
-Jeg vil hjem. -Rolig.
Dette ordner seg.
Helmut, hjelp meg å få ham vekk fra stranden.
-Hjelp meg. -Det går nok bra. Ta det rolig.
Ta det rolig.
-Hjelp meg, da! -Hvorfor hjelper du ham ikke?
Hjelp meg!
-Jeg vil hjem! -Det går nok bra.
Hjelp meg!
-Hjelp! -Rolig.
-Hjelp! -Sersjant! Vi trenger hjelp!
-Jeg vil hjem! -Rolig. Se på meg.
-Det går nok bra. -Du klarer deg.
-Mor! Mor! -Sersjant, hjelp oss!
Gjør noe! Hjelp oss!
Sersjant, kom igjen!
-Sersjant! -Mor!
Mor! Jeg vil hjem!
Se på meg. Du kommer hjem. Det går nok bra. Stol på meg.
Jeg vil ikke mer!
Jeg vil hjem!
Jeg vil ... Jeg vil ...
Takk, sersjant.
-Hva skjer? -Det er min feil, sersjant.
-Din feil? -Det er min skyld. Vi var ...
-Se på meg! -Vi var så sultne i kveld.
Jeg stjal dyrefor på gården. Det er det vi ble syke av.
Som offiser er det mitt ansvar at alle får mat.
Du har ikke noe ansvar her.
Hvor er moren din?
Når jeg sier at det ikke er noe spiselig her inne, er det ikke det.
Hva er dette her?
Hvis de har spist det, har de blitt syke.
Det er fullt av rottelort. Se her.
Hva er det som er så morsomt?
Så fikk jeg has på noen tyskere likevel.
-Hva lo hun av? -Hør her, gutt.
Vi to snakker ikke sammen. Er det forstått?
Du snakker ikke til meg! Jeg spør, og du svarer.
-Og alltid med "sersjant". -Javel, sersjant.
-Hvorfor spiste du ikke noe? -Ingen spurte om jeg ville ha.
Kast opp!
Drikk, drikk, drikk! Ned med det! Kom igjen!
-Vann! -Vil dere dø?
Flott, gutter. Drikk.
Vask dere.
Vask dere. Ned med hodet.
Vask dere. Fint. Ned med hodet.
Det var godt. Du er flink. Kom. Her, kom. Kom. Sett deg.
I seng med deg.
Får jeg vise deg noe, sersjant?
-Gå i seng nå. -Jeg skal vise deg noe.
Med denne rammen blir det lettere å rydde minene.
Den avgrenser området der man skal lete etter miner.
Fint. Jeg har forstått det. Jeg er ikke dum.
-Jeg vet det. -Ta leketøyet ditt og gå i seng.
Jeg vet at du hater oss-
-og blåser i om vi blir sprengt eller sulter i hjel.
Riktig.
Men det er best for deg at vi dør mens vi rydder miner.
Det blåser jeg i. Ta leketøyet ditt og gå i seng.
Stranden skal ryddes for miner. Ikke sant, sersjant?
Ja, det forstår du. Hvorfor forstår du ikke at du skal gå i seng nå?
Jeg ber bare om at du hører på meg.
-Så skynd deg. -Forstår du meg?
Om jeg forstår deg? Forstår du meg?
-Javel, sersjant. -Så ta leketøyet og gå i seng.
Kom igjen.
God natt, sersjant.
-God morgen. -God morgen.
-En Wilhelm Lebern? -Ja.
Han kom inn for et par dager siden.
Wilhelm døde i går.
Han er fortsatt her, hvis du vil se ham.
Nei. Nei, det trengs ikke. Takk.
Stå opp, gutter!
Stå opp!
Still opp!
Hvil!
Jeg har en god og en dårlig nyhet.
Den gode er at jeg akkurat har besøkt Wilhelm.
Han har det bedre.
De tar seg godt av ham, og han overlever.
Jeg skulle hilse dere. Snart er han hjemme igjen.
Den dårlige nyheten er at vi er forsinket.
Resten av uken må vi desarmere åtte miner i timen.
-Er det forstått? -Javel, sersjant.
-Jeg kan ikke høre dere! -Javel, sersjant!
Bra.
Avgang om ti minutter. Spis ferdig.
Når jeg kommer hjem skal jeg ha en øl og ei jente.
-Har du kjæreste hjemme? -Nei. Det er det første jeg skal ha.
-Skal du ikke besøke far og mor? -De får vente.
Hva planen er deres?
-Tjene masse penger, ikke sant? -Riktig, min venn.
-Hvordan da? -Som murere, vel.
Alt må jo bygges opp igjen. Og det skal vi.
-Werner, Ernst og Sønner. -"Og Sønner"?
Sønnene våre skal overta firmaet.
Det høres større ut når vi bruker "og sønner".
Vi eier firmaet. Og ingen vet at det ikke fins sønner.
Så lurt. Ludwig og Sønner. Høres bra ut, hva?
Ja. Nesten like bra som Werner, Ernst og Sønner.
Så tung den er.
Forsiktig, har jeg sagt!
-Hvor mange panserminer er det? -44, sersjant.
-Tell igjen. -2, 4, 6, 8, 10, 12.
14, 16, 18, 20, 22, 24, 26 ...
-44, sersjant. -Og S-miner?
-16, sersjant. -Tell dem igjen.
-Hva skal vi kalle den? -Benny. Den heter Benny.
Benny, Benny, Benny.
-Nei, den skal hete Timmy. -Nei.
-På grunn av fargen. -Hva har Timmy med svart å gjøre?
Det høres så svart ut.
Benny er fint.
Vi kaller den ...
Tim Benny. Tim er fornavnet.
-Benny er fornavnet. -Nei. Nei, min venn.
Kom her, Tim Benny.
Se på den lilla fargen.
Et vakkert dyr.
-Hva heter dette dyret? -Et seksbein.
-En barkbille. -Nei.
Benny Tim, barkbillen.
-Benny Tim, seksbeins-barkbillen. -Ja.
Benny Tim, seksbeins-barkbillen.
Sengetid, gutter.
Sebastian.
Stengene blir her.
-Er alle her? -Ja, sersjant.
-Hold opp! -Se på ham!
-Gap opp! -Hold opp!
-Gap opp!
Hold opp! Hold opp!
-Skyt svinet midt mellom øya! -Mine herrer ...
Se hvordan nazigutta dekker hverandre.
-En, to ... -Opp med hodet!
Mine herrer, hør nå her. Jeg trenger disse guttene.
-Hvem faen er du? -Sersjant Carl Rasmussen.
Det er min enhet. Jeg minerydder stranden.
Jeg trenger alle guttene.
Vi stikker. Jævla dansker.
Gå inn, gutter.
Kom, Ludwig.
Ludwig. Gå og vask deg.
Hei!
Hva faen er det du gjør, Ebbe? Nå hadde de akkurat fått opp farten.
Vet du hva jeg ikke liker?
At du henter mat til tyskerne på kjøkkenet.
Jeg henter til meg selv og hunden min.
-Folk prater, og får vondt i rumpa. -Er det ikke du som får det?
Nei. Men det er merkelig at du må hente mat-
-når vi betaler kost og losji på gården.
Hører du hva jeg sier? Se på meg når jeg snakker til deg.
Du kunne ha sagt at det var smågutter jeg fikk.
-Det endrer situasjonen litt. -Det syns jeg ikke.
Er du gammel nok til å gå i krig, er du gammel nok til å rydde opp.
De guttene aner ikke hva som foregår.
Nei, da får du lære dem det, Carl. Det er derfor du er her.
Du har ikke begynt å like dem, vel?
Nei.
Husk hva de har gjort.
Heller dem enn oss.
Kan du hjelpe meg å få mer erfarne menn til avdelingen?
Faen.
Ludwig, stopp!
Ludwig! Her ligger det to miner oppå hverandre!
Stans! Det ligger to miner oppå hverandre!
Werner! Stans!
Nå har jeg deg, din lille jævel.
Werner! Stans!
Werner! Werner, hvor er du?
Werner!
Werner, hvor er du?
-Ernst, sett deg ned. -Werner?
Werner, hvor er du? Si noe!
-Werner, hvor er du? -Ernst, ro deg ned.
-Slipp meg! -Ta det rolig.
Vi må lete etter ham!
-Slipp meg. -Hold ham fast.
-Werner! -Hold ham fast.
Rolig. Ta det rolig, gutt.
Bra.
Ut, gutter.
Sebastian, ut.
Nå må du sove.
-Nei. Ta det rolig. -Vi må lete etter Werner.
Vi leter etter Werner i morgen. Nå må du sove.
-Kom nå. -Jeg vil finne Werner først.
Vi må ned på stranden. Jeg ville redde ham, men han løp sin vei.
Vi må bare finne ham.
Han sover jo her oppe.
Jeg får ikke sove uten ham.
-Kom. -Nei. Du må sove.
Vi leter etter ham i morgen.
I morgen? Det høres bra ut.
Når vi finner Werner-
-drar vi to til Tyskland-
-og bygger alt opp igjen. Vi bygger opp igjen alt.
Landet ligger i ruiner. Alt må bygges opp igjen.
Murere. Vi skal bli murere.
Det er et godt yrke.
Sersjant ... Du må ikke hate ham.
-Det gjør jeg ikke. -Du må ikke hate ham.
Nei. Legg deg. Hvil deg. Du må sove.
Hvis du kjente ham som jeg gjør,-
-ville du hjulpet.
Jeg har løyet.
Wilhelm overlevde ikke.
Jeg vet det, sersjant.
Men det var best sånn.
Da kunne vi fortsette med mineryddingen.
Så vi kan dra hjem en dag.
Kanskje.
Ingen fare. Jeg tar det ikke fra deg.
Hjelper korset deg?
-Du kan jo prøve, sersjant. -Nei.
Kom igjen, sersjant. Prøv.
-Nei. -Jeg mener det, sersjant. Prøv.
Jeg fikk det av far.
Han gjorde alltid det der, og jeg skvatt hver gang.
Det er derfor jeg går med det.
Lever faren din?
Jeg vet ikke.
-Sebastian. -Hermann.
-Rodolf. -August.
-Johann. -Johann.
-Kom, Friedrich. -Helmut, du er på vårt lag.
Kom, Helmut! Våkn opp!
Bra, Helmut! Flott!
Skyt!
-August! -Jeg klarer det ikke alene!
Ikke nå igjen, din idiot!
Det er fotball, ikke håndball. Ned på bakken, takk.
Ludwig, kom her!
Vi spiller videre!
-Hvem er det? -De nye.
Hei.
Vi skal slutte oss til enheten. Hvor er sersjant Rasmussen?
Der. Men dere kan melde dere hos meg. Jeg heter Ludwig.
-Josef Becker. -Albert Brauer.
Kom. Vi har fri i dag.
Hva heter du? Si det.
Sitt stille.
Bli her.
Sånn, fint.
En, to, tre! Løp!
Morbach har slått verdensrekorden!
Se her!
Det første målet var fantastisk.
Neste gang vinner vi.
Kom. Kom.
Tror du?
Her, Otto. Kom. Kom igjen.
Her. Hopp. Kom igjen. Kom igjen.
Vannet var deilig.
-Det er flotte sanddyner. -Ja. De må du utforske.
Soldat Ludwig Haffke. Du var ansvarlig for felt 7, hva?
Javel, sersjant. Alt er bokført.
1200 miner ble gravd ned, 1200 ble funnet, desarmert og bokført.
-Men du har talt feil, hva? -Nei. Jeg har talt dem to ganger.
1200 miner ble gravd ned, og 1200 miner ble fjernet.
Hent ballen.
Hent ballen!
Som en hund! Med munnen!
Flink bisk. Veldig flink bisk.
Hent ballen. Fort!
Uten hender! Bruk munnen!
Flink bisk.
Snill bisk. Flink bisk.
Flink bisk. Sitt!
Gjø!
-Gjø! -Voff, sersjant.
-Hva? -Voff.
Høyere.
Gjø! Høyere!
Er det noe du vil si? Hva? Er det?
Vil du si noe?
-Kanskje ... -Vennligst hold opp, sersjant.
Idiot!
Dere er idioter alle sammen!
Dere er en gjeng tyske idioter! Hører dere? Alle sammen!
Hvordan kan jeg nå garantere at stranden er sikker? Fortell meg det!
Sersjant. Vi kan telle dem igjen, og se om antallet stemmer.
Om antallet stemmer? Hva er antallet godt for nå?
Hva er det godt for? Hva?
Kan du garantere at stranden er sikker?
-Nei, sersjant! -Så hold kjeft!
Jeg var for snill med dere.
Det er problemet. Og dere utnyttet det!
Fra nå av går dere sammen.
Arm i arm. Skulder ved skulder.
Gjennom alle ryddede felt.
Jeg må påse at dere ikke har begått feil!
Det var en tabbe å stole på dere.
Men det er slutt nå. Er det forstått?
-Er det forstått? -Javel, sersjant!
Han kan like godt stille oss opp mot muren og skyte oss.
Har du noe å si, soldat?
Smiler du?
Syns du jeg er morsom?
Smiler du, soldat?
-Nei, sersjant! -Hvorfor smiler du da?
Hvorfor smiler du?
-Er du en mann? -Javel, sersjant!
-Er du soldat? -Javel, sersjant!
Så oppfør deg som en soldat! Forstått?
Javel, sersjant!
-Syns du fortsatt jeg er morsom? -Nei, sersjant.
Så ta deg sammen!
Oppfør deg som en mann!
Er det noen som har noe å si?
Så si det nå.
Er det noen som har noe å si?
Javel. Fremad marsj!
Kom igjen! Fremad marsj!
Gjennom alle ryddede felt! Centimeter for centimeter!
Helt til vi er sikre!
Vi må stikke av, før vi dør alle sammen.
Er dere døve? Finner dere dere bare i det?
Jeg vil heller bli skutt av britene enn dette her.
Vi blir til vi er ferdige. Så drar vi hjem.
Sersjanten sa vi fikk dra hjem når vi er ferdige.
Sersjanten? Tror du kanskje sersjanten holder ord?
Vil du fortsette dødsmarsjen, så vær så god.
Men ikke fortell meg hva jeg skal gjøre!
Og hva skjer med oss når han ser at du er vekk?
-Jeg kan ikke tillate det. -Det er ikke din avgjørelse!
-Jeg stikker! -Du blir her!
Du skjønner ikke. Han hater deg, som alle oss andre!
Gjør sersjanten dette fordi han liker oss?
Grip ham! Bind ham!
-Bind ham, sa jeg! -Slipp meg!
Forbanna forrædere!
Slipp meg! Slipp meg!
Holder du munn?
Carl! Carl!
Hvor er sersjanten? Hvor er sersjanten?
Hjelp! Hjelp!
Den lille jenta mi! Hjelp meg!
Hjelp! Den lille jenta mi!
Elisabeth! Elisabeth!
Sett deg ned, lille skatt. Det kommer en og hjelper deg.
Våkn opp!
Ernst, hvor er de andre?
Våkn opp, gutt!
Hvor er de andre? Har de stukket av?
Du skal bli sittende, hva? Bli sittende.
Du skal sitte stille, skatt, hva?
Snart kommer en av guttene ut til deg.
Ernst!
Hei.
Har hun slått seg?
Au?
Kjenner du Werner?
Han er en god bror. Han ser akkurat ut som meg.
Jeg ville gjort alt for ham.
Alt i orden.
Ernst, la meg få henne.
Kommer du, Ernst?
-Ernst, kom igjen. -Ernst, kom hit.
Ernst, kom hit!
-Ernst. -Hva gjør du? Kom hit!
Ernst, kom tilbake. Kom igjen, Ernst.
-Hva gjør du? -Kom igjen.
Tørk tårene.
-Gjenta: "Det er nesten over." -Det er nesten over.
-"Jeg drar hjem igjen." -Jeg drar hjem igjen.
-Okay? -Ja.
Slutt å gråte.
Jeg trenger deg. De andre trenger deg. Okay?
-Vær sterk. Klarer du det? -Ja. Det klarer jeg.
-Du er sterk. -Jeg er sterk.
-Si det igjen. -Jeg er sterk.
-"Jeg drar hjem igjen." -Jeg drar hjem igjen.
Det er nesten over.
Takk.
-Gustav? -Ja.
Hva skal du gjøre når du kommer hjem?
Spise. Jeg skal bare spise.
Mor er den beste kokken i Berlin. Jeg er så lei den danske maten.
Du må be oss hjem til deg.
Ja. Kom til Oranienburger Strasse i Berlin-
-så skal dere få poteter, kjøtt og saus.
-Det beste. -Ja.
Faen i helvete ...
Da kjører vi.
-Sitt ned. -Hva vil du?
Vi trenger flere erfarne folk på Skallingen.
Ja, men jeg skal til Ringkøbing.
Ja, det skal du. Det er ikke deg jeg snakker om.
Hva snakker vi om da?
De tyske guttene dine.
Vi trenger dem der nede. Folk dør som fluer.
Minene har flyttet seg. Alt er bare kaos.
Vi trenger erfarne tyskere.
Gid jeg kunne hjelpe deg, men de er sendt hjem.
Jeg hørte det.
-Fire av 14 klarte seg. -Men de blir ikke sendt tilbake.
Jeg lovte at de fikk dra hjem når vi var ferdige, og vi er ferdige.
Alle tyske soldater skal bli til alle minene er ryddet.
Og jeg mener alle.
Ebbe.
Jeg ber deg om å sende de guttene hjem.
La dem bare dra. De dør der nede.
Jeg forstår deg, Carl.
Men det kan jeg ikke. Ordren er gjennomført.
-Det dreier seg om fire gutter. -Nå hører du etter hva jeg sier.
Hører jeg mer om guttene-
-drar jeg ned og skyter dem selv, en for en.
De er ikke snille. Du aner ikke hva de har på samvittigheten.
Du har løyet for meg, og det helt fra første dag.
Det er smågutter. Smågutter som roper på mor-
-når de blir redde eller får sprengt av armer og bein.
Det er tyskere, Carl. Ordren er gjennomført.
Finner du veien ut?
-Takk for i dag, Carl. -Hold kjeft!
Ebbe.
Det var alt, Carl.
Vi antar at det ligger 72 000 tyske miner-
-nedgravd her på Skallingen.
Noen av dere har hatt den luksus-
-å ha detaljerte minekart til rådighet.
Her på Skallingen har vi ikke slike kart.
-Helmut Morbach? -Javel.
-Rodolf Selke? -Javel.
-Ludwig Haffke? -Javel.
Sebastian Schumann?
Stig opp. Kom igjen! Stig opp!
Ut med dere. Kom igjen. Ut!
Den veien.
Grensen ligger vel 500 meter herfra.
Da er dere i Tyskland.
Løp.
Løp!
Etter krigen ble over 1000 tyske krigsfanger-
-tvunget til å fjerne over 1,3 millioner landminer.
Nesten halvparten omkom eller ble alvorlig såret.
Mange var bare unge gutter.
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service 2015